En avledningsmanöver? Varför då?
Så att vi kommer in.
Jag förstod det, men varför?
Minns du när vi blev höga och du frågade: "Varför är det blått?"
"Det är alltid blått."
Det är ett falskt minne. Jag träffade dig på sjukhuset.
Men du minns det. Falskt eller sant - du minns det.
Därför har det hänt.
Är du verkligen du?
Lenny från sjukhuset? Cornflake-tjejen?
Som inte fixade ordet "bröstvårtor"? Eller är det bara en mask?
Spelar det nån roll? Kroppar och sinnen, mänsklighet.
Ingen har frågat en puma om dess åsikt.
Eller en sparrisstjälk, hur den känner.
Min kollega är den hon behöver vara just den här stunden.
Hon sa att jag skulle hjälpa dig. Syd.
Jag älskar henne. Jag litar på henne.
Jag tänker göra det, men inga fler lögner.
Om jag ska hjälpa dig att hitta din kropp får du ge mig mina vänner-
- och vi ska göra allt som framtidens Syd säger.
Men låt mig vara extremt tydlig: Ingen får råka illa ut.
Är det uppfattat?
Han gick med på det. Vi ger oss av ikväll.
Oroa dig inte. Vi ska hitta den.
SE DIN FRAMTID
- När jag pratade med chefen... - Fukyama.
Han sa att planen var att döda Oliver när vi hittar honom.
Vi får se till att hitta honom först.
Är han... hon...? Är de...? Vad ska jag kalla dem?
Vi kallar dem Vermillion.
- Är de mutanter? - Androider, tror jag.
Syntetiska. Artificiella.
Jag ska vara ärlig. De gjorde mig nervös i början.
Men nu tycker jag att de är... lugnande.
De har inga minnen till mig. Bara data.
- Hur många finns det? - Ingen vet.
- Stanna skåpbilen! - Varför då?
Vi är framme.
Led oss.
Vad är det där?
Syd.
Risk för att föremålet är explosivt - tjugosju procent.
Vad är det som är fel?
Ingenting. Bara ditt parasitkräk som jävlas med min skalle.
- Var vakna. Det känns som en fälla. - Nej, de är borta.
- Ett fel? - Ett trick.
Han visste att jag letade, ledde mig hit och stack.
Så om Oliver inte är här - var är han?
Vill du gunga på en stjärna?
Bära hem månstrålar mer än gärna
Och få det bättre än du har nu
Eller är du hellre en gris?
Eller är du hellre en fisk?
Stopp! Stopp! Låt bli!
Spring härifrån.
Det är avancerat, men det är inte Shi'ar.
Det var min första gissning också.
Jag kommer inte ifrån känslan av att jag har konstruerat det här klotet.
Tro mig, jag vet hur det låter.
Oliver?
Det är jag - Cary.
Hör du mig där inne?
Hör du mig här inne?
Nu ska vi dansa, ditt rövhål.
Kerry? Jag är rädd.
Hallå där.
Var är han?
Cary...
- Är du okej? - Ja, jag är okej.
Tredje våningen säkrad. Rapportera.
Kom igen.
Känner du av dem?
Är de fortfarande kvar?
Nej, de är borta.
Okej, kom igen.
- Kerry? - Vad är det?
Jag är inne.
Melanie... Är han här?
Har du sett honom?
Är han här? På Division 3?
Munken från Mi-Go-orden.
Han sökte efter en munk från Mi-Go-orden.
Oliver tror att han gömmer sig här.
- Omöjligt. - Varför då?
Mi-Go-munkarna utplånades av Miser Sunday.
- Miser vem? - Det var före din tid.
Ni har hört samma rykten.
När Farouk besegrades skiljdes hjärnan från kroppen.
Kroppen gömdes efter det - med munkarna.
Så om Farouk sökte efter sin kropp...
vet en Mi-Go-munk var den finns.
Är munken här eller inte?
Vi gör det begripligt.
David Haller, risken är sextiotre procent att du har ljugit för oss.
Sextiotre?
- Ljugit om vad då? - Allting.
Du ledde oss ut från byggnaden när Shadow King bröt sig in.
Du hjälpte Farouk.
Farouk lurade ut oss från byggnaden.
Det är sånt han gör.
- Syd... - Nej! Berätta för dem.
Var försiktig med vem ni skyller på.
Ni kanske inte ska reta upp vårt enda hopp för att döda monstret.
Ingen får råka illa ut.
Det var för högt.
Är det så jag låter?
- Kerry? Jag är rädd. - Jag är också rädd.
Kerry? Är du okej?
Nej. Du skulle nog inte gilla att bli vänd ut och in.
- Vill du nåt? - Jag behöver hjälp att hitta Farouk.
Lögnare. Håll käften!
- Lite modifieringar av behållaren. - Ser jag ut som en fixarkille?
Jag är hårdingen med X-kromosom.
Du kanske inte såg armen som stack ut ur magen?
Säg sanningen.
Jag hade inte frågat om inte...
Det är viktigt.
Hon tittar på oss. Säg nåt.
Ju fortare vi hittar Farouk, desto snabbare kan ni bli som förut.
Han sa att det lät logiskt.
Cary. I mitt huvud.
Jaha. Jag tänkte att om du modifierar behållaren...
Om det fanns ett sätt för mig att se förbi nuet...
Hans tankar är skyddade.
Om jag kunde hitta en väg utanför rum och tid...
och se det förflutna där han har varit, eller kanske framtiden...
Flerdimensionell perception.
Jag måste förekomma honom.
Cary sa att det kan vara för farligt och du riskerar att explodera.
Jaha...
Jag låter på dig - honom, så...
vi försöker undvika det!
Vilken?
Förlåt.
Gul 40. Låt höra.
Vilken knapp?
Den med blixten.
Det är hans begravning.
Okej. Cary säger... vänta.
Hallå?
Syd...
Det fungerade.
Är du...? Är du verklig?
Möjligen. Det är inte möjligt för dig att vara här.
Jag är här. Vi är här. Jag var tvungen att träffa dig igen.
För att förstå.
De dödade människor.
Jag lät dem, jag hjälpte dem eftersom du sa...
Vad är det?
Jag trodde aldrig att jag skulle få se dig igen, så här.
Är jag död i framtiden?
Är jag död?
Det är komplicerat.
På ett bra sätt?
- Vad är det? - Jag försökte läsa dina tankar.
Det fungerar nog inte. Jag är från...
Framtiden! Uppfattat. Jag vet inte vad som händer med mig, med oss...
vilken katastrof eller vilket monster, men...
du kom till mig på grund av kärlek.
Det vi har... Du litar på mig.
Och jag litar på dig.
Men det du ber om...
Hjälpa den här varelsen... Jag måste veta varför.
Det började som alla andra idéer.
Som ett ägg.
De få av oss som är kvar gömde sig.
Vi har inte långt kvar. Det är på väg.
Vad är på väg? Farouk?
Han är död i min tidslinje. Du dödade honom.
- När då? - Om ungefär en vecka.
I öknen. Du slog in skallen på honom.
- Vem...? - Det spelar ingen roll.
Vi behöver honom när läget förändras.
- Han dödade... - Han dödade några stycken.
Den här varelsen dödar alla.
Du är så... annorlunda.
Tiden gör så med folk.
Tydligen.
Du är... som du var.
I det förflutna, tidigare.
Rar.
Får jag träffa dig igen?
Du förde hit mig. Det är inte mitt beslut.
Om det var det - hade du velat träffa mig igen?
Så här?
KAPITEL FYRA: UMWELT
En vis man sa en gång...
"Verkligheten är det som inte försvinner"-
- "när man slutar tro på den."
För fästingen styrs verkligheten av temperatur och smörsyra.
Dess uppfattning av världen utgör dess verklighet.
Blodhunden har tvåhundra miljoner luktreceptorer.
Dess uppfattning av världen baseras främst på luktsinnet.
Arten är över tusen år gammal.
En hund resonerar inte.
En fästing tänker inte på universum utanför dess interagerande med det.
Människor, å andra sidan...
Föreställ er en pojke. Från ung ålder undervisas han felaktigt.
Den här färgen kallas röd. Den här är grön.
Röd. Grön.
Människor är den enda art som skapar idéer om världen.
Vi upplever den inte genom våra kroppar, utan genom våra sinnen.
Kom ihåg - rött betyder "stopp". Grönt betyder "gå".
Vi måste enas om vad som är verkligt.
Gå.
På grund av det här är vi det enda djuret på jorden som blir galna.
Hej! Har du tid en stund?
- Jag skulle precis... - Det går fort.
Det känns som om det här är vår plats.
Ska du... Jag var på väg till behållaren...
Du var väl precis där? Modifieringar för att kringgå rumtiden?
Så du inte så till Kerry?
Jag förstår inte forskningen, men fungerade det?
Det där du sa om att se var Farouk skulle vara, eller var han var...
Han var här, dödade elva män, förvandlade en till en gris-
-och skrämde slag på några ungar.
För att besvara den frågan måste jag förklara telepati.
Hittade du honom? Ja eller nej?
Han gömmer sig. I Olivers tankar, trodde jag.
Sen insåg jag att han har andra där. Lenny. Kanske andra.
När han känner av mig skickar han fram nån...
Så du menar att du är värdelös?
- Eller du kanske är... - Vad då?
Känner du till termen "maskopi"?
Nu börjar du reta upp mig.
Ska du slänga mer kontorsredskap i mitt ansikte? Bränna mig?
Det där... Du var skurken.
Jag trodde att du var skurken.
Jag vet att du ljuger. Jag tror att du hjälper honom.
Ditt jobb är att misstänka alla och det gör alla till misstänkta.
- Varför tog du med oss till öknen? - Jag såg honom där.
Amahl Farouk. Shadow King.
Du visste ju inte hur han såg ut.
Han är inuti Oliver. Det var honom jag såg.
Det var inte vad du sa.
Låt mig bara göra mitt jobb.
Det här är snart över.
Okej, men du ska komma ihåg...
Vi ser allt.
Var stark. Säg att vi har kontrollen.
Ingen mer ska råka illa ut.
Oliver. Farouk. Vi måste prata.
SIARE
Varför så sorgsen, min kära?
Var är Oliver?
- Vänta, är du... - Monsieur Amahl Farouk. La ténia.
Hörde du det där?
Det är en muskel. Det stora, gråa köttet.
Du måste träna den, göra den starkare.
Lär dig det här.
Du avgör vad som är verkligt eller inte.
Du. Din vilja.
Hur lyder frasen? Barnbordet...
Du måste resa dig från barnbordet.
Kom och sätt dig med de stora grabbarna.
Det handlar om respekt, min gosse.
Du och jag, vi är les dieux.
Gudar.
Vad sa John Lennon? "Större än Jesus."
Se på dig. Vilket sorgset ansikte.
Varför är ditt ansikte så sorgset?
Du läser mina tankar. Berätta för mig.
Du känner dig ledsen. Utnyttjad.
Nu ska vi ta reda på om du är arg på mig eller dig själv.
Le sport.
Fysiskt. Väldigt fysiskt.
Vad heter det nu igen... Homoerotiskt.
Håll käften.
Du är stark. Väldigt stark.
Men du håller på med fel sport.
Ska vi fortsätta?
Jag sa att jag skulle hjälpa dig, och det ska jag.
Men inget mer våld.
Vad händer annars? Mer våld?
- Jag litar inte på dig. - Oväsentligt.
Men du ska respektera mig.
Jag är ingen kackerlacka som du kan trampa på.
Je suis le soleil. La lune.
Om du hjälper mig att hitta min kropp står jag i skuld till dig.
I min värld är skuld nåt som måste återgäldas.
Inget mer dödande.
Lova.
Okej. Jag lovar.
Jag ska hitta din munk. Om han är på Division 3.
Invänta min signal.
Jag har funderat lite...
Nu när du har lämnat garderoben-
-och du och grabben pratar igen-
-så kanske jag kan gå?
Vart ska du?
Du vet...
Tillbaka till mitt liv!
Men du är död. Din kropp.
Men jag tänkte att du kanske kan göra en ny till mig?
Kom igen. Det skulle vara så grymt.
Jag säger bara att du fick ut det du ville av mig.
Din vänliga kvartersknarkare.
Du klämde mig som en fästing, stal mitt ansikte...
Jag klagar inte. Det var...
Det var jävligt häftigt, men lite trist.
Allt det där spökhustramset.
Allt det där "David, jag är ditt samvete".
Vet du hur längesen jag hade sex?
Du kan väl behålla Oliver, så kan jag bara...
smita ut bakvägen.
Men jag får väl gå? Till slut?
Vad skulle du göra?
Ett nytt liv. Ny kropp.
Jag skulle leva skiten ur det.
Och sen då?
Sen skulle jag väl dö igen.
Och sen då?
- Hallå? - Tala högre. Jag hör inte.
Högre.
Nej, det är omöjligt.
Jag vet inte. Vad ska vi göra?
Hur... Tänk efter mer.
Hur ska vi...? Nej.
Det måste finnas ett annat sätt.
Därför att de hör mig.
Nej, jag skäms inte.
Jag vill att du ska kunna komma ut.
Det måste fungera...
Det är inte så mycket utrymme...
Kan du fixa det? Det här?
Jag ska försöka.
Jag vill inte vara här ute hela tiden.
Leva livet. De tråkiga sakerna. Det var inte vårt val.
Vi hade aldrig nåt val.
För tillfället måste vi lära oss att existera så här.
Vad är det?
Det är inget...
Oliver hade en dröm.
Han ville bygga ett hem för folk som han, med förmågor.
Jag hade ingen dröm, så jag sa "visst".
Och vi byggde Sommarlandet.
Du och jag, vi är gudar.
blev min dröm...
Vad sa John Lennon? "Större än Jesus."
Jag försökte hålla hans dröm vid liv.
Jag hann aldrig skaffa en egen dröm.
Nu är jag äldre och... det är över.
Jag får ingen andra chans.
Jag hade fel.
När jag sa att din förmåga var en gåva.
Det är det inte. Den är ett hinder.
Ett hinder för vad då?
Lycka. Intimitet.
Vill du ha mitt råd?
Gå härifrån.
Nu.
Ta med Syd och leta upp en lugn och tyst bergskulle nånstans.
Slå er till ro. Titta på molnen. Lev.
- Hur blir det med...? - Vad då?
Med vad då? Rädda världen?
Världen klarar sig. Det gör den alltid.
Det blir kanske värre ett tag.
Folk kanske dör. Vi ska alla dö till slut.
Den verkliga tragedin är att glömma att leva.
Rädda dig själv.
Medan du kan.
Syd! Tack gode Gud...
Hej...
Här borta.
Är du...?
Fin, eller hur?
Ja, absolut. Okej.
Är det nåt på tok?
Jag känner mig en aning... Jag ifrågasätter mig själv.
Jag lovade att inte säga nåt.
Om jag berättar för dig och du... Det är komplicerat, okej?
Vad är det du vill säga?
- Jag vet vem som tog mig i klotet. - Ljög du?
- Undanhöll. - Vad är skillnaden?
Vill du veta vem som tog mig?
- Det var du. - Jag? Vad då?
- I klotet. - Jag - katten?
Kan du...?
Kan du byta tillbaka till din kropp?
Nöjd?
Det var du i klotet.
Inte du som du är nu.
Ditt framtida jag.
Du sa åt mig att hjälpa Farouk att hitta hans kropp.
- Är du säker på att det var jag? - Jag är inte galen.
- Det sa jag inte. - Det behövdes inte.
- När? - Vad då?
När i framtiden? Imorgon? Nästa vecka?
- Om ett år? Längre fram? - Jag vet inte. Framtiden...
- Var jag gammal? - Äldre. Du var...
- Och jag bad dig att hjälpa Farouk? - Ja.
- Varför då? - På grund av pesten.
Varför sa du inget?
Jag lovade dig att inte göra det. För att hålla löftet måste jag...
Rent tekniskt borde det vara lugnt att avslöja din hemlighet för dig.
Jag är fortfarande osäker på vem jag inte får berätta för.
- Speldosan. - Vad är det med den?
Den var min som barn. Var det du?
Jag? Nej, det var Farouk.
Jag gillade inte det.
Att se den igen.
Han gjorde det mot mig.
Du sa åt mig att hjälpa honom, inte gilla honom.
Okej.
Okej vad då?
Om jag sa att du ska göra det ska du göra det.
- Menar du det? - Litar du inte på mig?
Henne? Jag menar... dig? Ja, men...
Som du sa - verkligheten är ett val.
Hur börjar vi?
Vi letar upp munken.
Översättning: Joakim Sandström www.sdimedia.com